En aquest article l'autor es proposa revisar les diferents caracteritzacions del concepte de coherència, el qual constitueix un aspecte essencial i integral del llenguatge per a molts analistes del discurs. Hi ha tres tipus de problemes que fan especialment difícil una caracterització de la coherència lingüística: 1) el llenguatge com a dada és inaccessible; 2) el llenguatge com a estructura és impossiblement complex; i 3) el llenguatge com a funció és gairebé indefinible perquè està vinculat de manera inextricable amb el món. Després de revisar els diferents enfocaments per caracteritzar el discurs, la conclusió a què s'arriba és que la dificultat més important és que el llenguatge, més que llenguatge, és un tipus d'acció social.
In this paper we look at the different characterizations of coherence, because coherence is felt to be an essential and integral part of language according to most contemporary practitioners of discourse analysis. There are three different sorts of problems that make it especially difficult for the analyst to characterize coherence problems inherent in the medium of language: 1) language as data is inaccessible; 2) language as structure is impossibly complex; and 3) language as function is nearly indefinable because it is inextricably bound up with the world. After reviewing different approaches to the characterization of discourse we come to the conclusion that the main difficulty is that language is not so much language as a sort of social action.