Ignacio García
En estos momentos en los que la creación de contenidos está al alcance de todos, el concepto tradicional de calidad no siempre sirve. No todos los textos tienen el mismo interés: unos son duraderos y de vital importancia; otros, efímeros y triviales. Con la vista siempre puesta en los primeros, tanto los traductores como los que enseñan o evalúan traducción encuentran ahora difícil decidir qué es calidad (o qué es lo apropiado) con la rapidez que exigen los segundos. Es por ello que están apareciendo nuevos criterios para evaluar y nuevas herramientas para ayudar a aplicar esos criterios con objetividad y transparencia. El estudiante de traducción que se haya familiarizado en sus clases con tales criterios y herramientas estará mejor preparado para distribuir su tiempo, auto evaluar su trabajo y revisar el trabajo de otros. Tal formación mejorará el status profesional del traductor al capacitarle para diseñar soluciones a medida, especificar términos de referencia o proceder a la aprobación final de un trabajo tras haber aplicado los controles de calidad pertinentes.
En aquests moments en què la creació de continguts és a l'abast de tots, el concepte tradicional de qualitat no sempre serveix. No tots els textos tenen el mateix interès: uns són duradors i de vital importància; altres, efímers i trivials. Amb la vista sempre posada en els primers, tant els traductors com els que ensenyen o avaluen traduccions troben ara difícil decidir què és qualitat (o què és l'apropiat en cada cas) amb la rapidesa que exigeixen els segons. És per això que estan apareixent nous criteris per avaluar i noves eines per ajudar a aplicar aquests criteris amb objectivitat i transparència. L'estudiant de traducció que s'hagi familiaritzat en les seves classes amb aquests criteris i eines estarà més ben preparat per distribuir el seu temps, autoavaluar el seu treball i revisar el treball d'altres. Aquesta formació millorarà l'estatus professional del traductor ja que el capacitarà per dissenyar solucions a mida, a cercar termes de referència o a procedir a l'aprovació final d'un treball després d'haver aplicat els controls de qualitat pertinents.
In the present age of fluid and prolific content, notions about the quality (or fitness) of texts are changing. We may now contemplate a text continuum, with the enduring and critical at one extreme, and the ephemeral and inconsequential at the other. Having focussed on the former, traditional translation and translator education approaches struggle to keep pace with the ‘fast and fit’ imperative of the latter. Accordingly, there is a drive towards pinpointing both translation quality and purpose in a more transparent and consistent way. New approaches to formal assessment and the corresponding application tools are in development. Graduates who encounter them early in the classroom will be better prepared to allocate their time, self-assess their output, and revise that of others. Thus equipped, professional translators could assert their standing by designing custom solutions, writing scopes of work, and signing off at completion using the relevant QA procedures.