Julia Nawrot
El Teatro de la Muerte fue la última etapa de creación de Tadeusz Kantor, desde el inicio marcada por el interés de los muertos. En los cinco espectáculos, que se estrenaron desde 1975 hasta 1991, se pueden trazar los grandes hitos del siglo XX: en el escenario aparecen los soldados, sus generales, pero también las víctimas de los trágicos acontecimientos de las dos guerras mundiales. Todo ello a través de la mirada personal de Kantor, que convierte su pueblo natal, Wielopole Skrzy?skie, en la alegoría de Europa expuesta a continuos conflictos.
El Teatre de la Mort va ser l'última etapa de creació de Tadeusz Kantor, des de l'inici marcada per l'interés dels morts. En els cinc espectacles, que es van estrenar des de 1975 fins a 1991, es poden traçar les grans fites del segle XX: en l'escenari apareixen els soldats, els seus generals, però també les víctimes dels tràgics esdeveniments de les dues guerres mundials. Tot això a través de la mirada personal de Kantor, que converteix el seu poble natal, Wielopole Skrzy?skie, en l'al·legoria d'Europa exposada a continus conflictes.
The Theatre of Death was the last stage of Tadeusz Kantor’s theatre production, which was marked by the interest in the dead from its beginning. The great milestones of the twentieth century can be traced in all the five performances (from 1975 to 1991). On the stage appear soldiers and their generals, but also the victims of the tragic events of the two World Wars. All this is shown through Kantor’s personal view, who turns his hometown, Wielopole Skrzy?skie, into the allegory of Europe exposed to continuous conflicts.