Tanto en España como en Alemania el discurso público oficial se ha debatido entre el recuerdo de las víctimas y un necesario olvido con la vista puesta en el futuro. La literatura ha asumido en general la responsabilidad de mantener viva la memoria de los muertos que la traumática historia del siglo xx dejó en Europa. Las obras de Alberto Méndez y Michel Bergmann reflejan ese pasado en el marco de una “postmemoria” propia de los descendientes de la generación de los testigos. La fuerza del testimonio de estos se incorpora a los textos Manuscrito encontrado en el olvido (2004) y Weinhebers Koffer (2015) a través de la metaficción, convertida en un recurso que permite dotar de voz a los muertos.
Tant a Espanya com a Alemanya el discurs públic oficial s'ha debatut entre el record de les víctimes i un necessari oblit amb la vista posada en el futur. La literatura ha assumit en general la responsabilitat de mantindre viva la memòria dels morts que la traumàtica història del segle XX va deixar a Europa. Les obres d'Alberto Méndez i Michel Bergmann reflecteixen aqueix passat en el marc d'una “postmemòria” pròpia dels descendents de la generació dels testimonis. La força del testimoniatge d'aquests s'incorpora als textos Manuscrit oposat en l'oblit (2004) i Weinhebers Koffer (2015) a través de la metaficció, convertida en un recurs que permet dotar de veu als morts.
In Spain, as well as Germany, the official public discourse has struggled between remembering the victims and a necessary oblivion in order to focus on the future. In general, literature has taken on the responsibility of keeping alive the memory of the dead left by the traumatic history of Europe’s twentieth century. The works of Alberto Méndez and Michel Bergman reflect such time, framed by the “postmemory” typical of the descendants of the witnessing generation. The powerful testimonies of these witnesses are incorporated into the works Manuscrito encontrado en el olvido (2004) and Weinhebers Koffer (2015) through metafiction turned into a resource that allows the dead to have their own voice.