El propòsit d'aquest article és posar de manifest algunes de les característiques fonètico-fonològiques de l'espanyol parlat a Lleida. Cal tenir en compte que l'espanyol d'aquesta zona és segona llengua d'una gran part de la població i, com a tal, no s'empra habitualment en la comunicació interpersonal en el mateix nivell que la llengua autòctona (el català). Això fa que la varietat d'espanyol que es parla tingui uns trets distintius particulars (conservació de grups consonàntics, pronunciació no relaxada, etc.). D'altra banda, la influència del català és determinant quant als patrons fonètics dels parlants, tant dels catalanoparlants com dels habitants de llengua materna espanyola. Aquest contacte determina, en un altre sentit els hàbits fonètics de la població (produccions importades de la llengua catalana, hipo- o hiperdistincions de realitzacions, etc.). L'anàlisi parteix de l'observació personal i dels enregistraments experimentals realitzats durant el primer semestre de 1995.
This article presents part of the results of exploratory investigation about the features of the Spanish spoken in Lleida. A study like this one has to take into account the special characteristics of Spanish spoken in the area. Firstly, we have to consider that it is not the mother tongue of a great part of the population, so it is not used at a colloquial level with the same frequency as Catalan. This implies that the variant of Spanish would have some traits which are not conserved in other areas where it is a colloquial language (conservation of consonantic groups, non-relaxed pronunciation, etc.). Secondly, the influence of the native tongue determines the phonetic system of the inhabitants whatever their mother tongue is. Due to this influence we can observe some phonemic importations, hipo- or hiperdistintions of differences, etc. This study takes into account personal observation and some interviews registered in the first semestre of 1995.