L'objectiu central d’aquesta tesi rau a demostrar que els infants de cinc/sis i set/huit anys poden escriure fitxes tècniques sobre contes tradicionals amb mediacions específiques com la seqüència didàctica i el dictat a l’adult. La tria de les narracions gira al voltant de l’elecció de rondalles protagonitzades per dones actives, resolutives i enginyoses. Per verificar l’objectiu que ens hem proposat d’aconseguir hem dissenyat un dispositiu d’ensenyament, una seqüència didàctica basada en el model de l’escola de Ginebra, que hem implementat i avaluat en dues aules d’una escola pública de la Comunitat Valenciana (una de tercer curs d’Educació Infantil i una altra de segon curs d’Educació Primària). La implementació de la seqüència didàctica ens ha permés obtenir les dades empíriques en què se sustenta la investigació: els textos produïts per infants en situació d’aula. Els escrits dels alumnes, que configuren el corpus de les dades obtingudes, han estat estudiats a partir d’un protocol d’anàlisi ideat per explorar el gènere textual demandat: la fitxa tècnica. El protocol d’anàlisi, organitzat a partir dels eixos de l’adequació, de la coherència i de la cohesió del gènere sol·licitat, ha fet emergir les marques lingüístiques que ens permeten observar la millora, després de la implementació de la seqüència didàctica, de les produccions textuals dels infants pel que fa a tres grans categories d’anàlisi: l’extensió dels textos o productivitat textual, la complexitat textual i l’adequació al gènere demandat. Els resultats obtinguts ens concedeixen afirmar que s’ha aconseguit l’objectiu central de la recerca: els infants de cinc/sis i set/huit anys poden escriure fitxes tècniques sobre contes tradicionals amb mediacions clares, guiades i específiques. Per tant, hem aconseguit, d’una banda, sumar evidències al voltant de l’ús del text en l’alfabetització inicial i, de l’altra, aportar una investigació empírica innovadora, realitzada en context d’aula, en el camp de la didàctica de la llengua.